Relación entre los teatros español e italiano: siglos XVI-XX Actas del Simposio Internacional celebrado en Valencia (21-22 de Noviembre de 2005) - Varios autores (Parnaseo, 2011)
Los historiadores de los teatros español e italiano se han mostrado tradicionalmente poco proclives a establecer puentes que permitan los estudios comparativos entre dos teatros tan ricos y complejos, más allá de algunas épocas (el siglo XVI) o autores concretos (Goldoni, Pirandello). Y, sin embargo, se trata de dos tradiciones dramáticas que presentan puntos de contacto a lo largo de prácticamente toda su historia. La época medieval, la renacentista. pero también los siglos XVIII y XIX o el momento presente, nos ofrecen ejemplos de ello. Ejemplos que no siempre se han estudiado con la profundidad debida ni han estimulado, en la medida que se merecen, líneas de investigación conjuntas. Por suerte, la situación está experimentando un cambio en sentido positivo: proyectos de investigación presentados en diversas universidades españolas e italianas y reuniones internacionales, como el Simposio cuyas Actas aquí se editan, son la mejor prueba del esperanzador futuro que viven los estudios sobre las relaciones entre ambos teatros.@Els historiadors dels teatres espanyol i italià s'han mostrat tradicionalment poc proclius a establir ponts que permeten els estudis comparatius entre dos teatres tan rics i complexos, més enllà d'algunes èpoques (el segle XVI) o autors concrets (Goldoni, Pirandello). I, tanmateix, es tracta de dues tradicions dramàtiques que presenten punts de contacte al llarg de pràcticament tota la seua història. L'època medieval, la renaixentista... però també els segles XVIII i XIX o el moment present, ens ofereixen exemples d'això. Exemples que no sempre s'han estudiat amb la profunditat deguda ni han estimulat, en la mesura que es mereixen, línies d'investigació conjuntes. Per sort, la situació està experimentant un canvi en sentit positiu: projectes d'investigació presentats en diverses universitats espanyoles i italianes i reunions internacionals, com el Simposi les Actes del qual ací s'editen, són la millor prova de l'esperançador futur que viuen els estudis sobre les relacions entre ambdós teatres.