Teresa Andrés. Biografía - Gómez Andrés, Antonio (Història i Memòria del Franquisme, 2014)
Este relato estremecedor es un testimonio historiográfico acerca de Teresa Andrés, una persona aún poco conocida, pero cuya trayectoria personal y profesional representa las esperanzas de progreso y renovación cultural que fueron brutalmente truncadas por la Guerra Civil y el exilio. Nacida en 1907, inició su actividad en el ámbito bibliotecario adquiriendo un fuerte compromiso por la democratización de la cultura. Declarada la Guerra Civil, fue responsable de la sección de bibliotecas de Cultura Popular, e intervino en la creación de bibliotecas en hospitales, batallones y hogares del soldado. La victoria franquista significó el fin de su carrera profesional pero no de su compromiso antifascista en la Francia ocupada. Murió, en 1946, a los 39 años, cuando la derrota de las potencias del Eje abría una nueva época para la democracia en Europa y un nuevo capítulo en la lucha antifranquista.@Aquest relat esgarrifós és un testimoniatge historiogràfic sobre Teresa Andrés, una persona encara poc coneguda, però la trajectòria personal i professional de la qual, representa les esperances de progrés i renovació cultural que van acabar brutalment truncades per la Guerra Civil i l'exili. Nascuda en 1907, va iniciar la seua activitat en l'àmbit bibliotecari adquirint un fort compromís per la democratització de la cultura. Declarada la Guerra Civil, va ser responsable de la secció de biblioteques de Cultura Popular, i va intervenir en la creació de biblioteques en hospitals, batallons i llars del soldat. La victòria franquista va significar la fi de la seua carrera professional però no del seu compromís antifeixista en la França ocupada. Va morir el 1946 als 39 anys, quan la derrota de les potències de l'Eix obria una nova època per a la democràcia a Europa i un nou capítol en la lluita antifranquista.